Kasmet iškertama apie 5,2 mln. hektarų
Miškai užima apie trečdalį viso mūsų planetos sausumos ploto. Manoma, jog pasaulio miškuose gyvena apie pusė visų mokslui žinomų organizmų rūšių. Miškų biologinė įvairovė yra viena didžiausių iš visų ekosistemų: vienam kvadratiniam kilometrui tenkantis rūšių skaičius yra didžiausias atogrąžų miškuose, bet ir kituose pasaulio miškuose rūšių tankumas lenkia kitas ekosistemas.
Žmonijos raida taip pat yra neįsivaizduojama be miškų. Moksliškai įrodyta, jog gyvenimas šalia miško ar vien tik apsilankymas miške skatina kūrybiškumą, gydo nuo aktyvumo ir dėmesio sutrikimo, pagreitina atsigavimą po ligų ir operacijų, skatina medituoti ir lavina atidumą. Tikėtina, jog buvimas miške prailgina mūsų gyvenimo trukmę.
Šiandien apie 1,6 mlrd. žmonių gyvenimų tiesiogiai priklauso nuo miško ir jame randamų gėrybių. Pasaulio sveikatos organizacijos duomenimis, 65-80 proc. planetos gyventojų gydymuisi daugiausiai naudoja vaistus pagamintus iš miško produktų. Nepaisant to, miškų kirtimų tempai, nors ir sulėtėję pastaraisiais metais, vis dar kelia nerimą. Kasmet iškertama apie 5,2 mln. hektarų miško – tai viena futbolo aikštė per sekundę.
Milžiniška nauda žmonijos gerovei
„Miškų vaidmuo sprendžiant įvairias darnaus vystymosi problemas yra milžiniškas: nuo skurdo mažinimo iki apsirūpinimo maistu saugumo užtikrinimo, nuo kovos su klimato kaita iki stichinių nelaimių pavojaus sumažinimo, prie viso to prisideda miškai“, - Pasaulinės miškų dienos proga sakė Jungtinių Tautų generalinis sekretorius Ban Ki Moonas.
„Miškai svarbūs ne tik vargingiausių gyventojų išgyvenimui, bet visoms pasaulio ekonomikoms. Apvaliosios medienos gamyba, medienos apdirbimas, medienos masės ir popieriaus pramonė sudaro beveik 1 proc. pasaulio bendrojo vidaus produkto. Skaičiuojama, jog nepiniginė miškų vertė yra 2-3 kartus didesnė: tai ir švarus vanduo, energija, pastogė, vaistai – viską gauname iš miško.“
![Stepono Vaitkaus miško valda. Lietuvos miško savininkų asociacijos nuotr.](https://images.delfi.lt/media-api-image-cropper/v1/2c344ac0-6fbd-11ed-9b0c-b1e7792405d0.jpg?noup&w=400)
Pasaulinė miškų diena yra skirta atkreipti žmonijos dėmesį į miškų svarbą mūsų ekonominei, socialinei, ekologinei ir kultūrinei gerovei. Šią dieną taip pat skatinama susimąstyti apie miškus kamuojančias problemas, jų kirtimą ir savaiminį nykimą. Žemiau pateikiamos penkios priežastys, kodėl kiekvienam iš mūsų turėtų rūpėti miškai.
1. Miškai padeda mums kvėpuoti ir kovoja su klimato kaita
2. Sukelia lietų ir saugo nuo potvynių
Dideli miškų plotai veikia vietinius orus ir netgi sukuria savo mikroklimatą. Amazonės atogrąžų miškai, pavyzdžiui, sukuria tokias atmosferines sąlygas, kurios lemia reguliarų lietų ne tik šiuose miškuose, bet ir veikia klimatą tokiose tolimose vietovėse kaip Didžiosios lygumos Šiaurės Amerikoje.
Medžių šaknys taip pat yra labai svarbios potvynių metu, ypač žemumose. Prasidėjus potvyniams šaknys padeda dirvai sugerti daugiau vandens – taip sumažinama erozija ir žmonių nuostoliai, nes sulėtėja vandens tėkmės greitis. Miškai taip pat yra svarbūs papildant gruntinio vandens atsargas.
3. Saugo nuo erozijos ir dykumėjimo
Miško šaknų sistema stabilizuoja didžiulius dirvos kiekius ir taip apsaugo visos ekosistemos pamatus nuo vandens ar vėjo sukeltos erozijos. Miškų kirtimas panaikina šias gerąsias savybes. Kirtavietėse pagreitėjusi dirvos erozija gali sukelti ir kitas problemas, grasinančias žmonių turtui ir gyvybei, - nuošliaužas ir smėlio audras.
4. Mažina taršą
5. Vaistų šaltinis
Žmonija iš miškų gauna įvairiausių produktų, pradedant mediena, baigiant paukščių plunksnomis specialiems ritualams. Miškai mus rengia, maitina, iš miškų gauname kuro. Šiuo metu viena didžiausių miško produktus naudojančių pramonių yra farmacija. Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacijos duomenimis, iš atogrąžų miškų gaunamų medicininių augalų vertė siekia 108 mlrd. dolerių (apie 270 mlrd. litų) per metus. Pavyzdžiui, apie 70 proc. visų augalų turinčių gydomųjų savybių nuo vėžio auga tik atogrąžų miškuose.
Rengiant panaudota medžiaga iš mnn.com, fao.org ir un.org