Gyvūnai visada turėjo tokią paskirtį: būti šalia ir stebėti, bet niekada nesmerkti.
Kažkodėl vilniečiai stipriai atskyrė gyvūnus nuo žmonių, iškeldami juos į pačias padanges, lyg versdami nuo stogų sergėti, bauginti, mesti milžino šešėlį.
Tiesa, padangės skirtos tik didiesiems ir paslaptingiesiems. Mitiniams. Tuo tarpu gatvių šurmuliu, nakties slėgiu ir dienos skubėjimu su žmonėmis dalijasi gyvenę,
… susapnuoti,
… šiaip reikalingi žmoniškumo
… ir palydintys miestelėnus pas Dievą.
Žiūrėkite atidžiau. Į Jus gipsinėmis ar metalinėmis akiduobėmis pažvelgs kitoks Vilnius. Paslaptingas, romantiškas, senas Europos miestas. Sostinė su dvasia.
Mudu irgi tęsime Vilniaus atradimus. Jau greitai Jus supažindinsime su Vilniaus žmonėmis.